At leve er at kæmpe. At kæmpe er at leve.
Og når alt er tabt, vil jeg blive fundet.
Hallo!
-Ti stille! -Hvem der? Er du også låst inde?
Ja. Du er nødt til at tie stille. Ellers får du os slået ihjel.
Fortæl mig, hvor vi er.
-På politistationen, din idiot. -Ja, det ved jeg, men hvor?
Nær ved Narok, 200 km fra Nairobi. Er du faret vild?
Hvor ligger Nairobi?
Mener du det alvorligt? Hovedstaden i Kenya i Østafrika.
-Hvad laver jeg her? -Du lyder som en amerikaner.
-Ja, en amerikaner. -Du er måske ikke sikker?
Jeg er...
...forvirret.
Hvad hedder du?
Det ved jeg ikke.
Dem, der spærrede dig inde, tævede dig sikkert bevidstløs.
-Hvem er du? -Jeg er læge.
Jeg arbejdede på et hospital, men det findes ikke længere.
Hvem er det, der kæmper? Hvad er det, der foregår?
De kommer nærmere.
Hvad fanden var det?
Ved du virkelig ikke det?
-Hvad er det sidste, du husker? -Intens smerte. Jeg er lige vågnet.
-Kan du ikke huske invasionen? -Hvem invaderer?
Ikke hvem. Hvad.
Hvorfor gør de det? Hvorfor her? Hvorfor Kenya?
Det er ikke kun her. Det er overalt.
Hvad gør vi?
-Jeg vil ikke dø herinde. -Så bliver det derude.
Lad være. Menneskene er værre end maskinerne.
Maskinerne dræber hurtigt. De vil dræbe dig og voldtage mig.
-Jeg tror, de hørte mig. -Idiot.
Jeg taler ikke kikuyu.
Han spørger, hvem du arbejder for, og hvorfor du er spærret inde.
Amerikaner?
Tag ham levende. Kvinden er min.
Nej, hun er min.
-Hvad siger du? -Jeg forhandler.
Måske er der udlovet en dusør på amerikanere.
Rør dig ikke.
-Kom du tilbage efter mig? -Ja, selvfølgelig. Er du okay?
-Jeg hedder Nadia. -Nadia. Hej.
Okay, hr. Ved ingenting, jeg kalder dig 'Bo'.
Bo.
-Vi må have dig i sikkerhed. -Intet sted er sikkert.
Jeg så et bombefly udenfor. Jeg så lastbiler og folk i kamp.
Du så folk dø.
-Hvad gjorde de ved ham? -De slagter udlændinge.
Intet sted er sikkert.
Der er en amerikansk base mod nord, men maskinerne dræber alle og enhver.
Så må vi undgå befolkede områder. SUV'en bag den røde bil ser okay ud.
Det kan være en fælde. Motorlarmen kan tiltrække dem.
Ja, måske.
Hvor langt er der til den amerikanske base?
-Flere hundrede kilometer. -Så må vi hellere komme af sted.
-Jeg tager ikke med. -Du har måske en anden aftale?
Nej.
Men det betyder ikke, at jeg vil dø på åben vej.
Der vil ikke være andet på basen end en masse lig.
Eller også er folk i en bunker og i kontakt med Pentagon.
Du forstår det ikke. For otte dage siden styrtede alle satellitter ned.
Pentagon findes ikke mere.
Der er intet, vi kan stille op.
Jeg er ikke parat til at give op.
Hvis dine venner var på den base, ville du gøre alt for at komme dertil.
Jeg vil bede dig hjælpe mig med at finde mine.
-Du er bare bange. -Ja, jeg er bange.
Jeg ved ikke, hvad jeg laver her, men jeg er nødt til at kæmpe.
Gør, som du vil.
Heldet er med os. Motoren virker, og hjulakslen er i god stand.
Der skulle bare skiftes et dæk.
Jeg kan skifte dæk, men jeg ved ikke, hvad jeg hedder.
Og så fandt jeg den her. Lige nu opfanger den kun støj.
Vi får brug for vand og mad. Jeg kigger i de øvrige biler.
At leve er at kæmpe.
-Er du træt, så lad mig køre. -Det går fint.
Du er ferm med en riffel af en...
-Kvinde at være? -Af en læge at være.
Jeg var sygepasser i den franske hær. Af og til måtte jeg gribe til våben.
Denne del af verden gik til grunde længe inden invasionen.
Duk dig!
Er du okay? Vi er i undertal. Stig ud med hænderne oppe.
Den kenyanske hær. Jeg taler swahili. Gør som mig.
-Op med hænderne! -Jeg er læge. Giv mig frit lejde.
Denne mand er amerikansk soldat. Han skal føre mig over grænsen.
-Hvem har givet ordre til det? -Det amerikanske militær.
Det findes ikke længere. USA findes ikke længere.
Adlyder dine mænd dine ordrer? Ja, fordi du er deres leder.
Vi er alle sammen lige nu, og vi har brug for vand.
-Vi har vand, I må få. -Vi kan selv tage det.
Hænderne op! Højere!
Se, parabolen! De kommer fra parabolen!
Hvad mener du?
Smid dit våben!
Op. Rejs dig op! Nu taler vi kraftedeme engelsk.
Hvad for en parabol? Hvad betyder det her symbol?
Radarstationen. Amerikansk. Svært bevogtet.
Stor parabolantenne med det symbol.
Hvor ligger det anlæg?
-Nær grænsen, i bjergene mod vest. -Hvorfor angreb dine folk mig?
Mange tror, at maskinerne er amerikanske.
Eller at amerikanerne har tilkaldt dem med parabolerne.
Alt andet er blevet tilintetgjort, men parabolerne står endnu.
Dræb mig! Gør det!
-Gør det! -Hvad sagde du?
Vi må af sted nu.
Ned på knæ.
Kom så.
-Bilen er færdig. -Pyt, vi har fået deres jeep.
500 KM FRA GRÆNSEN
Du er dehydreret. Drik noget vand.
Jeg fatter ikke, at vi slap væk. De var soldater, og vi var i undertal.
Ved du hvad? Du var garanteret i Special Forces eller sådan noget.
Du er virkelig dygtig i kamp, og du taler flere sprog.
-Kører vi til radarstationen nu? -Mod grænsen, i bjergene mod vest.
Er den stor, skal vi nok finde den. Så finder vi både mad og ly.
Og måske nogen, der kender dit navn.
-Hvad hvis der ikke er sikkert? -Intet sted er sikkert, ved du.
Hvad nu hvis kenyanerne har ret, og amerikanerne er indblandet?
Hvad sker der så, hvis vi dukker op på deres dørtrin?
Så dræber vi dem.
Skulle vi ikke undgå byer?
Vi har vist ikke noget valg.
Vent, stop.
-Det ser ikke godt ud. -Det kan skyldes overbelastning.
Eller noget andet.
Bilen går i stå.
Løb. Løb, løb!
Du kan ikke stå der. Vi må prøve at få dens opmærksomhed.
Far!
Vi kunne ikke hjælpe dem.
Der må være nogen derude.
Nogen, der lytter.
-Der er ingen, der lytter. -Det kan du ikke vide.
Hallo?
Hej, jeg vil gerne bestille en stor pizza.
Nej, to store pizzaer med det hele og ekstra ost.
Hele min familie var i Paris.
Alle storbyerne blev ramt først og hårdest.
Sandt at sige tror jeg...
...at jeg har mistet dem alle sammen.
Måske er jeg helt alene. Det ville være nemmere.
Måske har jeg altid været en stodder med et gevær.
Måske var jeg et dumt svin.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal sige det...
Jagerfly. Der er nogen, der har taget kampen op.
Vi er ikke besejret endnu.
-Nu hørte jeg det igen. -Det er bare fuglene, du hører.
Vi kan ikke blive ved med at stoppe. Vi må gå hurtigere.
-Bilen var hurtigere. -Ja, bilen var hurtigere.
Kan du høre det nu?
Telefon og internet er røget. Her er slet ingen civilisation.
Se, det er bare et bånd.
Vi aner ikke, om nogen kan høre dette.
Der rapporteres om adskillige eksplosioner i Nairobis centrum.
Vi får netop nu at vide, at vi skal rømme stationen.
Vi må evakuere bygningen. Her er ikke sikkert at være.
Det, der skete i USA, Europa og Asien,-
-kulminerer nu her.
Her i Afrika, i Kenya, i Nairobis gader.
Civilisationens vugge er muligvis menneskehedens sidste håb nu.
Kenya, vi må stå sammen. Vi må kæmpe sammen.
Fred være med dig, Kenya.
-Kan I høre det? -De slår os ihjel.
Vi er på samme side! Lad os gå! Lad hende gå!
Kom nu, kom nu, kom nu!
-Hvad er det, de gør? -De er krybskytter på jagt.
De venter på deres bytte, og vi er lokkemaden.
Gem dig.
Ikke kigge på den.
Af sted!
Det var én.
309 KM FRA GRÆNSEN
Slip dit våben!
Solen glimtede i din linse. Jeg troede, du var snigskytte.
I så fald havde I været døde nu. Heldigvis dræber mine skud ikke.
-Du er såret. -Nej.
Det er ingen hudafskrabning. Jeg er ved at dø.
-Jeg er læge. -Du kommer for sent.
Lad være. Det var væmmeligt nok at se såret første gang.
Hvis vi fjerner forbindingen, får vi den nok ikke på igen.
Det er godt at se jer. Jeg har ikke set levende mennesker i dagevis.
Jeg var i Kosovo i 98. Jeg så rædselsfulde ting.
Kandahar, Congo... Intet af det kunne måle sig med det her.
-Hvad lavede du her? -Jeg udførte mit arbejde.
Da skibene kom, besluttede jeg at blive ved med at fotografere.
Skibene?
Skibene, der suger folk op i himlen. Har du levet under en sten?
Jeg fik nogle fede skud af et skib, der lander.
Se her. Jeg var i gang med en historie om børnesoldater.
De var de sejeste børn i verden.
Da vi nærmede os byen, trak det op til uvejr.
Jeg vidste det ikke på det tidspunkt, men de bemægtigede sig vores elnet.
Verden begyndte at ramle.
Alle flygtede, men børnesoldaterne fortsatte fremad.
Så kom skibene. Se.
Jeg forlod byen, da landtropperne blev sat ind.
Her.
Og mit livs billede.
Et barn gør front mod en kæmpe.
Her ser I menneskets ånd.
Det billede kan opildne til modstand. Derfor må og skal det bevares.
-Vi må videre. -Vi kan ikke efterlade ham.
Jeg gør det ikke.
-Drik. -Spild det ikke på mig.
-Er du derfra? -Det er der, vi skal hen.
-Kender du stedet? -Jeg kom den vej forbi.
-Så står det altså stadig? -For et par dage siden gjorde det.
Vi har set det på afstand, men vi har mistet orienteringen.
Jeg tog et billede af parabolen.
Jeg tog flere billeder undervejs. Hvis du kan regne ud, hvor de er taget,-
-kan I følge dem dertil. Som digitale brødkrummer.
Lad os bytte. Mit kamera-
-for en kugle.
Hvad?
Jeg har set soldater forbløde over flere dage. Det skal ikke overgå mig.
Jeg vil gerne give jer kameraet.
I kan enten stjæle det fra mig eller ære en døende mands sidste ønske.
-Det må du ikke bede os om. -Tving mig ikke til at tigge.
Hun har aflagt et lægeløfte, men du er soldat.
Dræber du kun mennesker, der gerne vil leve?
Ti stille.
Hvert sekund, du tøver, er hun i fare. Det ved du godt. Gør nu dit arbejde.
Jeg vil ikke skyde dig.
En læge og en soldat.
Din opgave er at helbrede. Hans er at gøre ondt.
Sammen udligner I hinanden.
-Så dræb mig dog! -Ti stille.
-Du er uduelig! -Ti nu stille.
Skal jeg tie stille? Så må du lukke munden på mig.
-Hold kæft! Hold nu kæft! -Så luk munden på mig, dit svin!
Er det sådan, du vil have det?
At leve er at kæmpe. At kæmpe er at leve.
Og når alt er tabt, vil jeg blive fundet.
Han stod her og tog billedet.
Han har været her.
Fandens også. Batteriet.
Det er løgn...
Kameraet var vores eneste vej til parabolen. Vi når jo aldrig frem.
Vi skal nok nå frem.
Vi er tæt på. Der er kun nogle få billeder tilbage.
Fandens.
Det her er en fantastisk bil. Det er en amerikansk bil.
-Den kan da ikke køre. -Jo, den kan.
Kom nu!
Hop ind.
67 KM FRA GRÆNSEN
I begyndelsen sagde man, at det var ubemandede droner.
Ingen piloter. Bare maskiner programmeret til at dræbe.
Krigsdroner fra det ydre rum.
De må have en svaghed, vi kan bruge imod dem.
Lad os komme videre.
Fart på!
Kør, kør, kør!
-Kom nu! -Hurtigere!
-De er for hurtige. -Og alt for mange!
Huset! Kør hen til huset!
Kom nu! Hold fast!
Nadia, her! Kom!
Hurtigt, hurtigt!
Jeg har dig.
Det skal nok gå.
Nej, Nadia!
Nadia, nej! Nadia!
-Se på mig, se på mig. -Jeg er løbet tør for kugler.
Foxtrot, det er Bravo 1.
-Foxtrot, kan I høre mig? -Du er nødt til at dræbe mig.
-Der kommer ikke nogen! -Jo. Jeg skal nok skaffe hjælp.
Du må dræbe mig! Der kommer ikke nogen! Gør det nu!
Jeg beder dig.
Jeg beder dig...
"At leve er at kæmpe." Sig det en gang til.
"At leve er at kæmpe. At kæmpe er at leve.
Når alt er tabt, vil jeg blive fundet."
Her er han.
-Det var os, der fandt dig. -Og bar dig, dit store læs.
Hvor er jeg?
Nogle hospitalsansatte har etableret lazarettet her. Her er du i sikkerhed.
-I sikkerhed indtil videre. -Min ven bekymrer sig for meget.
Er vi kun venner nu?
Tak. Fordi I bar mig.
Vi hedder Kara og Juma. Hvad hedder du?
-Og så tog de hende. -Det er det, de gør.
De slog hende ikke ihjel. De tog hende og forsvandt.
Vi har alle sammen mistet. Du finder hende aldrig igen.
Jamen jeg anede ikke, hvem jeg var, og nu...
Nu er hun væk. Skibene tager folk, og de kommer ikke tilbage.
Men nu er du her hos os.
En amerikansk soldat vågner alene i en fængselscelle uden for Nairobi-
-uden hukommelse og vandrer uhyggelig langt for at nå hertil.
Og da skibet kommer, tager de din veninde.
Hvorfor tog de ikke også dig?
Vi må have fat i Roderick.
Roderick!
-Undskyld, jeg var så opslugt. -Det er ham, vi fandt på gaden.
Roderick Mburu, militæringeniør.
-Er du ved at bygge et våben? -Ikke bare et våben, en EMP.
En højspændingsimpulsbombe. I går fandt vi den rette frekvens.
Nu kan jeg kalibrere den. Det svære bliver at anbringe den det rette sted.
Rod vil detonere den under et skib og anrette voldsomme skader.
Men skibene stiger kun ned over menneskemængder omgivet af droner.
Det bliver som at anbringe en granat under et hvepsebo.
Rod, de tog ham ikke.
-Hvad mener du? -De tog hans veninde, men ikke ham.
Tog de dig ikke?
Roderick, kom ind.
-Ser du det her? -Sig frem.
Dronerne myldrer ind i byen. Jeg har ikke set noget lignende.
-Hvor mange? -Mange, fra flere retninger.
Hvor meget tid har vi?
-Vi må evakuere lejren. -Vent.
-Dronerne tog ikke ham. -De må have sporet os.
Sporet?
Det er mig. Nu husker jeg det.
De implanterede noget i min rygsøjle. Jeg har ført dem hertil.
De mærker nogle af os for at finde resten af os.
De følger efter mig og dræber alle andre. De er på vej hertil nu.
Jeg har dødsdømt jer alle sammen.
Så forsvinder dronerne måske, hvis jeg skyder knoppen af dig.
Kara, de er allerede på vej. Vi dræber ikke hinanden.
De følger efter mig. Lad mig føre dem væk.
Det er for sent.
Du kan skyde mig eller lade mig hjælpe.
I har brug for mig.
Jeg er den eneste, der kan placere EMP'en under skibet.
Hver dag genner dronerne folk ind på pladsen her, hvor skibene tager dem.
Tunnelsystemet under stationen er vores mulighed. Indgangen er her.
Vi fragter EMP'en gennem tunnelerne og placerer den under dronerne.
-Hvad sker der så? -Jeg ved alt om elektromagnetisme.
Når EMP'en detoneres, vil skibet og dronerne falde.
-Hvad så med menneskene om bord? -Vi kan kun redde dem her på jorden.
USA er udslettet. Kina og Europa er færdige.
Vi kan være de eneste, der er tilbage. Vi gør det her for hele verdens skyld.
Så er der afgang.
Kom så, tiden er knap.
Her er de magnetiske granater.
-Raketstyr, hvor diskret. -Er du jaloux?
Det her er mit hjertebarn. Den må og skal bare virke.
I tilfælde af at jeg ikke kan detonere den, så hør her.
Der sidder fire batterier her.
I trykker på tilslutterkontakten og derefter på nødkontakten.
Forstået. Af sted!
Fri bane.
Alle forlader etagen. Tilbage til lejren.
Vi evakuerer området. Af sted!
Det er ikke der. Videre.
Kara?
Der er mange flere på vej.
Skynd jer væk herfra. Jeg kan holde dem i skak.
Giv mig dine granater.
Dem alle sammen!
-Jeg lovede at føre dig tilbage. -Du skal ikke se dig tilbage.
Du har tre sekunder, når du har trukket splitten ud.
Af sted!
Kom nu, Roderick!
Vent, vent.
Vent!
Sikke mange mennesker.
Sprængradius er knap 100 meter.
Den skal detoneres lige under skibet.
Ellers bliver folk taget. Det skal times helt rigtigt.
Vi må have folk væk herfra.
Dronerne danner et bur. Vi skal åbne døren.
Hvor mange magnetgranater?
Det er den sidste.
At leve er at kæmpe.
Alle ud herfra! De kommer, de kommer!
Kom så, kom så! Af sted! Ud!
Væk! Væk!
Roderick!
De er i luftkanalerne.
Kom nu, kom nu.
Batterierne er beskadiget. Bomben virker ikke.
Se på mig, se på mig.
Jeg er løbet tør for kugler.
-Foxtrot, det er Bravo 1. -Der kommer ikke nogen.
Du lyder som en amerikaner.
Jeg skal ikke dø herinde.
"At leve er at kæmpe." Sig det en gang til.
At leve er at kæmpe. At kæmpe er at leve.
Og når alt er tabt, vil jeg blive fundet.
-Hvad laver jeg her? -Du lyder som en amerikaner.
Ja, en amerikaner.
-Du er måske ikke sikker? -Jeg er forvirret.
-Hvad hedder du? -Det ved jeg ikke.
-Jeg hedder Nadia. -Nadia. Hej.
Okay, hr. Ved ingenting, jeg kalder dig 'Bo'.
Bo.
Bo...
Det virkede.
Er du okay?
Washington.
Hvad?
Washington.
Washington Boulevard nr. 337.
Det var der, jeg lærte at køre på cykel.
Det var der, jeg voksede op.
Okay, soldat. Hvad hedder du så?
Bo. Jeg beholder Bo.
Oversættelse: Henrik Thøgersen Scandinavian Text Service 2017